Tekst: Magne Taraldsen www.broadcasttext.com
DETTE ER EN SANN HISTORIE
BORTSETT FRA DE DELENE SOM IKKE ER DET
Velkommen til det fagre Skottland. Det er Herrens år 1828,-
- og her arbeider jeg, på torget i Edinburgh, vår hovedstad.
De kaller dette "den skotske opplysningstiden".
Opplysningstid? Det merker man ikke. Jeg mener, se hvordan de ser ut.
De eneste som vil bli opplyst, er medisinstudentene.
De studerer hos våre berømte leger. Edinburgh er legekunstens hovedstad.
Skaff dere en utdanning.
På den ene siden av byen ligger Barclay School of Anatomy.
Den drives av den ansette kirurgen dr Robert Knox.
Noen sier at han er den beste kirurgen i hele Skottland.
Alt jeg kan si om dr Knox, er at han er velkledd. En ekte dandy.
Det er fint å starte en ny termin med et ferskt lik. Eller hva, Patterson?
- Jeg begynner med å fjerne issen. - Spennende for de nye elevene.
Og på den andre siden av byen...
Ligger Royal College of Surgeons. Det drives av Alexander Monro.
Han tilhører så å si... den gamle skolen.
Det er altså en arterie.
Men dere får unnskylde meg, mine damer og herrer.
Nå blir det forestilling!
Maggie O'Donnell fra West Port, også kalt "Gale Maggie".
Du er dømt for de grufulle forbrytelsene tyveri, -
- prostitusjon, drukkenskap på offentlig sted, -
- og oppkjeftighet. Har du noe å si før du havner i helvete?
Ja! Bare at jeg håper at det er like varmt der nede som de sier!
Man kan bare lære bort anatomi ved å skjære i kropper, -
- og man får bare skjære i kropper som Maggies her, de nylig avdøde, -
-så vi selger dem til høystbydende.
Men nå har professor Monro, det svinet, -
- brukt sin innflytelse til å innføre en ny vedtekt.
Hvor er liket, Angus?
- Men vi hadde en avtale. - Professor Monro får alle likene nå.
Når etterspørselen overgår tilbudet, skapes en forretningsmulighet-
- som bare venter på at riktig gründer skal tre inn.
Mine damer og herrer, kom hit!
Jeg heter William Burke. Mr Hare og jeg kom hit for å søke arbeid.
Vi har gravd kanaler og bygd veier, -
- men vi har ikke glemt den grønne øya vi kom fra. Den mystiske...
- Kom til saken. - I Donegal-fjellenes grønne bakker-
- vokser en spesiell mose som kan kurere alle sykdommer.
Det minste kutt kan slippe inn gift, og plutselig begynner hjernen å koke.
Tar dere på mosen fra Donegal- fjellene, er det borte på et blunk.
En byll dukker opp. Dere tenker ikke på den.
Men så kommer en til, og en til!
Plutselig er Jobs lidelser over dere! En vorte. Så liten i begynnelsen.
Men uten mosen kan den bli like stor som hodet ditt!
Dette er ikke mose.
Det er ostemugg!
De er bedragere!
Svin!
Hent politiet!
Mine herrer!
Herren skapte himmelen og jorden, -
- men hans største verk, hans mest perfekte skapning, er mennesket.
Studiet av mennesket anatomi er derfor intet mindre-
-enn et direkte innblikk i Guds sinn.
Mine herrer, her har vi menneskekroppen-
- i all sin glans. - Herregud, så avskyelig!
Jeg har en god forklaring.
Nå, Patterson, la oss få høre din "gode" forklaring.
Monro slakter pasientene sine.
Med politisk innflytelse vil han stanse vitenskapen.
Jeg fikk ta det eneste som McTavish hadde igjen.
Det er det tredje råtne liket jeg har fått de tre siste ukene.
- Er det noe jeg kan gjøre? - Du kan begynne å be, -
-om det eneste som kan redde oss.
- Hva er det, sir? - En stor tragedie her i Edinburgh.
Et ulykke eller en naturkatastrofe.
Noe som genererer det store antallet kadavre jeg trenger!
- Det ville vel vært fint, sir? - Ja, Patterson, det ville vært fint.
- Du løy for kona di om jobb. - Jeg var sparsom med sannheten.
Tror du Lucky ser forskjellen?
- Hun er ikke særlig tilgivende. - Lkke et vondt ord om henne!
Hun har hatt problemer med spriten, men hun kjemper imot.
Hun er nok i godt humør. Det er på tide for gamle Donald å betale leien.
Bakom skyene er himmelen alltid blå
Hvor er pengene du skylder oss, mr Hare?
Jeg vet at dette ser stygt ut.
Willy fant opp et fantastisk nytt produkt.
- Donegal-mose. - For en suksess!
En stund så alle bekymringer ut til å være over.
- Jøss! Hva er det som lukter? - Det var et uhell.
Du er en lat døgenikt, William Hare. Vi er raka fant.
Hva med Donalds leiepenger, da?
Han er død.
- Død? - Hvem mener du med død?
Gått bort. Han slutte å leve, og døde.
Så han betalte altså ikke leia?
- Mener du at gamle Donald er død? - Steindød.
Så vask dere-
- og bli kvitt liket før det begynner å stinke verre enn dere!
- Hvordan skal vi gjøre det? - Bruk fantasien.
Det er alt du duger til nå for tiden.
Det går ikke.
- Trykk ned høyrebenet. - Det går ikke!
Vi får brekke ryggen hans. Eller hugge av benene.
Jeg vet om en byggeplass i New Town. Vi kan dumpe ham der.
- Det er bare noen kilometer dit. - Bare noen kilometer?!
Vi tar en pause. Man blir tørst av dette.
Få den opp.
Ikke bann sånn, din jævla drittsekk!
- Hva gjør vi nå? Vi har ikke arbeid. - Slapp av. Jeg har masse ideer.
Men ingen penger, og ingen plan.
- Det er nok til en siste øl. - Det skåler vi for.
To store, Eileen.
- Willy, hvordan går forretningene? - Strålende, Fergus.
- Og du? - Vi utvider virksomheten.
Mr McTavish har begynt med hasardspill, opiumdistribusjon-
-og hallikvirksomhet.
Vi har blitt hederlige.
- Så ikke noe mer gravplyndring? - Det er ikke bryet verdt.
Tam McLintoch og hans milits har erklært krig mot gravplyndrere.
De bevokter kirkegårdene hver natt. Det er synd.
Vi pleide å selge til dr Knox for tre pund per lik.
Nå for tiden betaler han det dobbelte.
- Jeg trodde det var billig her. - Det er det.
Men prisen stiger når man er død.
Willy...
Så denne doktoren skal betale oss for å dele opp Donald?
- Donald er i himmelen. - Du har visst tenkt over dette.
- Når har jeg noen gang skuffet deg? - Når har du skuffet meg?
Dæven steike!
- Dette er feil. - Det er riktig adresse.
Nei, det vi gjør.
To herrer vil snakke med Dem. De har med seg en sildetønne.
- Jeg liker ikke sild. Send dem bort. - De har noe annet i tønnen.
- Utmerket. Han er fersk. - Takk, doktor.
Hvorfor er han bøyd på midten?
Denne mannen døde tydeligvis i en byggeulykke.
- Ja. Er det ikke just det som hendte? - Jo, det er just det som hendte.
Dere får tre pund.
- Vi håpet på... seks pund. - Fire pund og ti shilling.
De roste oss jo for hans ferskhet, sir.
- De er en ekte selger. - Kan vi få fem pund og ti shilling?
Det bygges jo så mye i Edinburgh.
Hvis vi skulle snuble over noen andre stakkarer...
Ville De vært interessert, doktor?
Dere får fem pund. Dere får det samme om dere leverer flere stakkarer-
- bortsett fra på sommeren, når det er varmt.
- Jeg forstår fullstendig, dr Knox. - Forbered mannen til forelesningen.
Hva skal jeg gjøre med... stillingen?
Rett ham ut. Han klager nok ikke!
Rett ham ut. Herrene her kan hjelpe deg.
Ok, hjelp til her.
Skål for vårt nye produkt.
- Hvor skal vi finne flere? - Det fins mange-
-produkter å grave opp.
Han ser på meg. Han vet nok hva vi gjør.
Blås i hunden, men hold utkikk etter militsen.
- Dette er vigslet jord. - Det er bare litt frost.
Sett i gang.
Hvem der? Sett på bajonettene.
Det er militsen!
Hør etter, karer!
De har gevær!
Å, for guds skyld.
Kom.
Vær forsiktig.
Enten overgir vi oss og risikerer å bli straffet, eller så stikker vi.
- Jeg tror jeg velger det siste. - Vi teller til tre.
En..
Jøye meg!
- Bra skutt, sir! - Takk, sersjant.
Seks år i Donegals milits, og aldri en skramme.
Og nå blir jeg skutt i ræva.
- Vis meg skadene dine. - Greit, men vær forsiktig.
Jeg syns du har en fin rumpe.
God aften, mrs McFie.
- Er det ille? - Det er bare en skramme.
Det gjør vondt. Hvem skrek på kirkegården som en jente? Du!
Hjelpe meg, hun har falt av vannvogna igjen.
Hvordan går det med deg?
- Det er Gud som straffer oss. - Det er ikke sant.
- Først gamle Donald, og nå Joseph. - Hva har skjedd med Joseph?
Det er to leier, borte vekk.
Hallo.
Har du det bra, Joseph?
Ser det ut som jeg har det bra, fordømte irer?
Dere tar vel ikke frakken min?
Jeg husker det nok. Selveste Napoleon var der.
Han sa: "Still dere opp, vakter. Nå, Maitland, er det din tur."
Så dro vi av gårde for å slåss mot franskmennene.
Fortalte jeg om den gangen...
Den gangen-
-da jeg så den lille mannen?
Napoleon. Ja, det var et syn...
Og den idiotiske hatten.
Tilgi meg, Fader...
For jeg vet ikke hva jeg gjør.
Han burde få slippe å dø slik.
En helt burde få bli begravet blant sine kamerater-
- på slagmarken, omgitt av andre soldater.
Nei, dette er mye bedre.
Han fortjener å dø i sengen sin, omgitt av vennene sine.
- Aldri mer. Joseph var den siste. - Vi tar det senere.
Smil og prøv å se viktig ut.
- Excusez-moi... - Du kommer ikke inn i de der.
- Men de er franske. - Nettopp.
- Så pigg av. - Pardon?
- "Pigg av"? - Pigg av.
- Je ne comprends pas...
- Vi står på gjestelisten. - Navn?
William Wordsworth.
Pluss en.
Velkommen til McOakley's!
Jeg satte pris på Deres dikt om påskeliljene.
- Så vennlig sagt. - Veldig fint. Veldig fint.
Aldri i livet. Stikk!
- Hei. - Hva skal du ha?
Tenk at det beste av kultur i Edinburgh, er dette hølet.
Derfor foreslår jeg - ikke le - at vi setter opp-
- "Macbeth".
Den har alt: sex, mord, magi, svik.
- Det er en god idé, Ginny. - Syns du det?
Det er bare ett problem. Var ikke Macbeth konge?
Han er en mann.
Jeg snakker om første kvinnelige oppsetning av et Shakespeare-stykke!
Det koster penger. Ingen av oss vil begynne å trekke igjen.
Ingen skal begynne å trekke igjen. Alt vi trenger, er en rik mesen-
- som biter på kroken! - Hva gjør du?
Det som har gjort dem fulle, har gjort meg modig.
O, hadde jeg dødd en time før denne hendelse! Jeg salig hadde levd da.
Noen har visst drukket for mye.
Hvem kan være klok og forundret, dempet og rasende, -
-lojal og upartisk? Ingen.
Min sterke kjærlighetshete løp forbi den beherskede fornuften.
Har dere ikke hørt om William Shakespeare?
Vis litt respekt! Møkk!
Kan jeg hjelpe Dem?
Deres tale der... Det var fantastisk, madam.
- Doktor. - Doktor!
De ser fornøyd ut, dr Monro. De må vite hva dette handler om.
Ja, det gjør jeg. Men unnskyld, jeg må snakke med dr Knox.
- Knox vil nok ikke snakke med Dem nå. - Unnskyld, dr Lister.
Og vær så snill, ta ikke dette på gal måte, -
-men Deres ånde er grusom!
Dr Knox, så hyggelig å treffe Dem!
- Ja, det er det nok. - Liker elevene undervisningen?
Ikke like mye som de liker Deres hustru.
Å, jeg hater den mannen.
Doktorer, professorer, mine herrer. Vennligst slå dere ned.
Hans Majestet kommer til Holyrood Palace om åtte uker.
Kongen har bestemt seg for å arrangere en konkurranse-
- for å fremme den medisinske vitenskapen. Under sitt besøk-
- skal han høre på presentasjoner av Skottlands ledende leger.
Den som har gjort størst fremskritt, tildeles det kongelige seglet-
-og et anseelig pengebeløp.
Det kommer til å medføre økonomisk og sosial status for Skottland, -
-for legeyrket og for mottakeren.
Takk og god aften.
- Lord Harrington... - Ja, jeg vet det.
Jeg spilte Agnes i "Hustruskolen" på Garrick Theatre i London.
Det ble hardere tider, og jeg begynte med fysisk teater.
- Som akrobatikk? - Lblant.
Så ble jeg danser, og nå vil jeg produsere min første skuespill.
- Det lyder spennende. - Ja. Nå trengs bare sponsorer.
Nok om meg. Nå snakker vi om deg. Hva driver du med?
Jeg sysler med kirurgisk materiale.
Unnskyld, men vi må gå hjem. Vi skal tidlig opp.
- Det var hyggelig å treffe deg. - Kan vi ses igjen?
- Fredag kveld? - Klokken sju?
- Adjø, frøken. Kom nå, Willy. - Adjø.
For siste gang: Mr Wordsworth er allerede der inne.
Det er feil mann. Jeg er han. Nylig hjemkommen fra kontinentet.
- Og jeg er Samuel Coleridge. - Og jeg er Robbie Burns. Stikk av!
For en besynderlig herre.
Tenk at det fantes så mye å vite om menneskefoten.
Dr Knox, skal De presentere noe for komiteen?
Ja, og jeg kommer nok til å vinne Hans Majestets konkurranse.
- Hvordan skal De klare det? - Jeg kartlegger menneskekroppen.
På innsiden og utsiden.
Det ville være det største medisinske fremskrittet siden Vesalius.
Dessuten er det umulig. Et slikt kart ville være ubrukelig-
- hvis det ikke er 100 % nøyaktig, og ingen kunstner kan garantere det.
- Lngen illustratør, jeg er enig. - Så hvordan skal De gjennomføre det?
De skal få se, professor. Når tiden er moden.
Deres nåde. Kom, Patterson.
Er dere klare?
- Ja, vi er klare. - Utmerket.
Patterson...
Det blir bra.
Patterson.
En, to, tre, fire, -
-fem, seks, syv, åtte, ni...
Patterson!
Voilà!
Takk.
Helsike!
- Sånn. - Strålende.
Det er et heliografi. En metode å forevige bilder på.
- Et heliografi? - Ja.
Vi får nok finne på noe bedre enn det.
- Det var en strålende kveld. - Den beste i mitt liv.
Det var en annen verden. En verden der alt er mulig.
Det er der vi hører hjemme.
Vi bør nok holde det for oss selv til Lucky skjerper seg.
Ja visst. Og hvis vi skal finne flere "stakkarer", -
- så trenger vi helsikes mye flaks. - Der tar du feil.
- Menn som oss skaper vår egen flaks. - Hva mener du?
- Har du blitt gal? - Nei. Vi skal gjøre forretninger.
- Vi kan ikke besegle folks skjebner. - Alle mennesker skal dø.
Deres skjebne er allerede beseglet. Vi bare... hjelper dem på vei.
Vet du hva...
Du er veldig elegant i din nye dress.
Skreddersydde klær kler deg.
Du får ikke overtalt meg sånn!
- Jeg bryr meg ikke om klær. - Men om kvinner?
En fin kvinne koster en formue.
Og hun der miss Ginny, hun er veldig fin...
Vakker. Begavet.
- Med et par deilige.. - Greit. Men ikke sånn.
Jeg vet om et sted.
- Nestemann knivstikker vi i hjertet. - Nei!
Jeg har en idé.
Kusk, kan vi ikke kjøre fortere?
De kommer!
Fortere, Willy!
Fortere!
Ta i alt du kan!
Fanden!
- Det går fort. - Jeg liker ikke dette.
Jeg er sikker på at det fungerer.
Jeg var sikker på en fis en gang. Jeg skeit i buksa.
UTENLANDSMISJONEN
Hvem der? Er det noen der?
Har du fyr?
Er alt i orden?
Denne mannens altfor tidlige død-
- var, noe som bør være åpenbart for alle, et direkte resultat-
-av fråtsing!
Jeg har laget din favorittrett.
Røkt kolje og potetstappe.
Herlig.
Takk.
Jeg er ikke dum. Tre lik og lomma full av penger.
Jeg forstår nok hva dere har drevet med.
Det er den beste ideen du noen gang har fått!
- Jeg vil ha et pund for hvert lik. - Et pund?!
En mann som begynner å kjøpe fine klær, kan begynne å få visse ideer.
Se på det som en skatt mellom mann og kone. En slags ekteskapsavtale.
Du heter kanskje Lucky, -
-men det er jeg som har flaks.
Jeg hører ikke på deg. Jeg ser deg.
Champagne! Jeg er imponert, William. Det må ha kostet en del.
- Takk. Skål for gode nyheter. - Gode nyheter.
- Hvilke nyheter? - Jeg skal finansiere stykket ditt.
Nei?
Mr Burke!
Hvem er det som sitter der borte med Ginny Hawkins?
- Willy Burke. - Hvem?
Stamkunde på The Gravediggers. Vanker alltid med William Hare.
- De drikker champagne. - Finn ut hva han driver med.
Hvorfor gjør du noe så dristig-
- som å investere i en kvinnelig oppsetning av "Macbeth"?
Du har et utrolig talent. Det så jeg kvelden vi møttes.
Det er en gave fra Gud. Skal den gå tapt på grunn av penger?
Jeg visste ikke at du hadde så sterke følelser for teateret.
Ikke for teateret, Ginny. Deg.
Takk for en hyggelig kveld, mr Burke.
Si William.
Å, unnskyld...
- Når får jeg treffe deg igjen? - På Lyceum teater.
- Når? - Når vi betaler depositumet.
God natt, William.
- Jeg må tjene mer penger, fort. - Tok hun betalt?
- Hun er skuespillerinne, ikke hore. - Hva er forskjellen?
- Jeg skal finansiere hennes stykke. - Det er ikke en god investering.
Alt dreier seg ikke om penger, William.
William Hare.
Nå kan du ikke hvile på dine laurbær, eller drikke deg full.
- Du har forretninger å ta hånd om. - Vi snakket nettopp om det.
- Vet hun om det? - Ja, det gjør hun. Ikke vær bekymret.
Beklager forsinkelsen. Jeg snakket med damen der.
Hele familien har dødd av kopper. Hun er hjemløs. Jeg kommer straks.
Lucky skjenket henne full. Hold henne stille.
Sånn tar de livet av skadde soldater på slagmarken.
- Hva kalles det? - Det har ikke noe navn.
- Vi burde finne på et. - Få det gjort!
Til ære for min beste venn: Dette skal hete-
- "burking".
Hjelp! Hjelp!
Er hun død?
Jeg tror det.
- Ja. - Jeg håper det.
PRØVESPILLING I DAG TIL MACBETH
KUN KVINNER
Og er du ikke av kvinne født, jeg prøver dog det siste.
Og forbannet være den som sier først: hold opp!
Takk, Lucy. Det var... Slipp taket.
- Det var interessant. Vi gir beskjed. - Ha ikke for store forhåpninger.
- Vær stille, mine herrer. - Unnskyld.
- Hysj. Forsinkelser koster penger. - Jeg var bare ærlig.
- Teateret er intet sted for ærlighet. - Neste!
Miss Clarissa Windsor leser for rollen som Macbeth.
Takk!
Vi trenger en dag til for prøvespillinger. Kanskje to.
- Det byr vel ikke på problemer? - Nei... Ta den tiden du trenger.
Kan du kneppe opp?
Ja...
- Går forretningene bra? - Jo da. Jeg kan ikke klage.
Jeg lurer om vi finner en overbevisende Macbeth.
Jeg syns at du skal spille rollen.
- Hva får deg til å tro jeg kan det? - Ditt talent og din visjon.
Jeg har blitt velsignet med et stort talent.
- Og jeg har en visjon. Tror du det? - Jeg vet det.
Hopp inn. Vi skal ta en prat med mr McTavish.
Jeg skal fortelle hvordan ting fungerer i min lille by.
Alle som begynner en ny virksomhet, må betale meg en viss prosent.
Til gjengjeld sørger jeg for at dere ikke havner i fengsel, -
- ikke blir plaget av myndighetene, konkurrenter eller andre fiender.
Så vi betaler deg for...
Beskyttelse?
Ja, jeg liker det. "Beskyttelse".
- Hvor stor prosent er det snakk om? - 50 prosent.
Ikke bli sure, gutter. Mr McTavish har ikke fortalt det beste.
Og... hva er det beste?
Dere får beholde livet.
Vi burde forlate byen. Dra til London eller Amerika. Jeg har en fetter der.
Og gi opp vår mest lønnsomme jobb noensinne?
Vi har avdekket et behov og funnet produktet.
McTavish er gal. Jeg vil ikke komme for nær ham.
Men du vil komme nær Ginny, hva? Da må du finansiere stykket hennes.
Kan det vide havets alle bølger vaske dette blod av min hånd?
Nei! Denne hånd skal heller med purpur farge oseanenes dyp-
-og grønt til rødt forvandle.
Mine hender har samme farge som din, men jeg ville skamme meg...
- Vent. - Hva er det nå?
Det er ikke bra. Jeg må tenke litt.
Ginny, vær så snill! Bare si replikkene!
Jeg forstår ikke hva som får rollefiguren til å myrde.
Jo, Ginny, han gjør det for kjærligheten.
Og makten. Macbeth er ikke bare ond.
Det fins spor av godhet og anger i ham.
Hele skuespillet handler om hans indre kamp mellom godt og ondt.
Rett og galt.
Du har uante dyp, William.
Kvinner liker den slags hos menn.
- Får jeg treffe deg i kveld? - Det er nok ikke så lurt.
Jeg må prøve kostymer i morgen.
Dette er banebrytende arbeid, sir.
Kongen kommer om tre uker, blir det klart i tide?
Jeg får skynde meg, men det burde nok gå bra.
Sir Astley Cooper ble adlet da han punkterte en byll på kongens hode.
Kongen kommer til å belønne Dem når han får se disse...
Jeg kaller dem "fotografier", sir.
Fotografier.
Utmerket.
Deres nåde. Mine herrer.
Var det vanskelig å få tak i lik?
De nye vedtektene er et midlertidig hinder, -
- men ikke engang De kan stå i veien for utviklingen. Adjø, mine herrer.
- Du har noe bra på gang, Willy. - Jeg vet det.
Problemet er produktanskaffelse.
Dere dreper folk. Sånn får dere produktene. Det er ikke effektivt.
Det er hardt arbeid.
Folk begynner å lure. Det går masse merkelige rykter ved West Port.
Fortsett. Det hjelper meg å tenke.
Ingen liker å håndtere lik. For en avgift kan dere påta dere bryderiet.
Ordne begravelse. Folk som sørger, tenker ikke på hva ting koster.
Vi kan kalle det begravelsesbutikk.
Begravelsesbutikk... Det høres for billig ut.
- Jeg foretrekker... begravelsesbyrå. - Å, gud! Ja! For en fantastisk idé!
Ikke slutt, Willy! Jeg er nesten der!
PENSJONAT
Mr Hare. Dr Knox vil treffe Dem.
Fra nå av trenger jeg to lik i uken.
Ferske, i god stand.
- Det blir ikke enkelt. - Hvordan får dere tak i likene?
Vi har avtale med husvertene i West Port. Når noen dør...
Mr Hare, jeg er lege.
Jeg kan skille mellom dødsfall av naturlige og unaturlige årsaker.
Edinburgh er et meget farlig sted.
Og noe sier meg at det har blitt enda farligere.
Jeg vil ikke dømme noen, mr Hare, -
- men jeg vet at som resultat av mitt arbeid og legene jeg utdanner, -
- så kommer tusener, kanskje millioner av liv til å bli reddet.
To i uken, mr Hare. Klarer dere det?
Til Deres tjeneste, sir.
- Hva mer kan man ønske deg? - For et fint sted dere har.
Hvor mye koster det?
Ingenting.
Willy, gjør noe!
Slipp guttene mine!
Mine herrer. Vi lever gudskjelov i en opplyst tid.
Vår tids slagord er fremskritt.
Fremskritt innenfor kunst.
Fremskritt innenfor vitenskap, innenfor teknologi.
Fremskritt innenfor transport.
- Fremskritt i samfunnet. - Hjelp meg!
Fox, hent skisseblokken.
Innenfor alle disse områdene har vi kommet lenger på 20 år-
- enn på de 200 foregående årene. Aldri før har vanlig folk-
- hatt så stor frihet og slike muligheter.
Året er 1828, og vi holder på å skape en ny verden.
En ny og bedre verden.
Sersjant, får dem til å tie.
Vær stille.
Som vitenskapsmenn er det vår rolle, nei, vår plikt, -
-å gå i spissen for den bevegelsen.
Det er ingen tid for hvile, ingen tid for halvhjertede tiltak.
Det er ingen tid til å hvile på våre laurbær, -
- men det er tid for å arbeide hardere-
-og raskere enn noen gang.
Mine herrer, la meg presentere en multi-disseksjon!
Ser jeg ikke for... maskulin ut? For mye som en mann?
Du er kjempefin.
Vi ses på fredag.
SAVNET
Utmerket, Fox. Nå begir vi oss til New Town.
Willy!
Militsen har plakater over hele byen.
- Av oss? - Nei! Av dem vi har... Du vet.
- De er på sporet av oss. - Da er det bra at vi har sluttet.
Jeg har nok penger til å starte en ny virksomhet.
- Hva slags virksomhet? - "Begravelsesbyrå."
Det er et sted dit folk tar med døde som skal begraves.
- Og vi trenger ikke å drepe dem? - De er allerede døde!
Takk.
Jeg liker det.
Vi er på vei mot toppen, og ingen skal få stoppe oss.
Ok, alle sammen...
Jeg foreslår at vi skåler-
- for mannen, som har gjort dette mulig med sitt harde arbeid.
- William Burke. - William Burke.
- Skål for William Burke. - Nei, slutt nå...
Du gjør meg forlegen.
Det er meg! Å, Willy. Jeg vet ikke hvordan jeg skal takke deg.
Men det vet jeg.
- Skal du kjøpe en billett? - Blod er ikke underholdning for meg.
Det er forretninger. Hopp inn.
Jeg vil at du og mr Burke skal begynne i firmaet.
- Unnskyld? - Med fast lønn. Vi blir partnere.
Partnere?
- Vi har sluttet å røve lik. - Du sier det.
- Har jeg noe valg? - Selvfølgelig.
Den frie viljen er det som skiller mennesket fra dyrene.
Vårt siste lik.
Er det ikke Danny McTavish?
Danny McTavish dissekeres av dr Knox.
Jeg er kaptein McLintoch og dette er Edinburgh-militsen.
- De er viden kjent, mr McLintoch. - Takk, sir.
Deres krig mot gravplyndring var meget inkompetent.
Det sies at De tidligere i dag offentlig dissekerte et lik.
Hvis det er han, så stemmer Deres opplysninger.
Ta deg sammen, soldat.
- Hvor fikk De tak i liket? - Patterson?
Det ble dumpet i smuget på baksiden.
- Dette er en skurk. Danny McTavish. - Da døde han kanskje ikke forgjeves.
St Peter tar kanskje hensyn til at han tjener legevitenskapen.
Fox, vis meg hånden din.
En forsvarsskade. Et klart bevis på forbrytelse.
Og De, sir, har tuklet med bevismaterialet.
Hvilken uforskammet beskyldning.
- Jeg anmelder Dem til riksadvokaten. - Jeg har lord Harringtons støtte.
- Det setter jeg jobben min på. - Nettopp.
Ginny.
- Hvor mye folk er det? - Det er fullsatt sal.
Takk.
Når skal vi tre møtes igjen?
I torden, lyn eller i regn?
Når striden er forsvunnet, når slaget er tapt og vunnet.
Det skjer før dagen kvelden har spunnet.
- Hvilket sted? - På heden her.
Også Macbeth skal møtes der.
Så sant som jeg står her, jeg ham så!
Blod har vel vært utgytt her, i gammel tid, -
- før menneskers orden samfunnet renset opp.
Ja, siden også mord er begått, -
- altfor grusomt å høre, var det en tid-
- når hjernen var ute, døde mannen, og det var forbi.
Men nå står de opp igjen, -
-med tyve banesår i sin panne-
-og støter oss fra våre stoler!
Det merkeligere er enn et sådant mord.
Alle de savnede personene er her.
Hva gjør dere her?
- Hvem har gjort alt dette? - Det var jeg.
Bravo!
Ginny?
- Jeg tror de likte det. - Det er en suksess.
Det er den lykkeligste dagen i mitt liv! Hva er det? Du virker ikke glad.
Jeg er glad for din skyld, -
-men nå trenger du meg ikke lenger.
Du har rett, jeg trenger deg ikke.
- Men jeg vil ha deg. - Vil du?
Vi tar med stykket til London! Som musikal. Jeg kan synge.
Ja, de trenger noe nytt i West End. Edinburgh har forandret seg.
- Jeg har forandret meg. - Jeg også.
Vi må være sammen. I morgen. I kveld er jeg stjernen. Der er Mary.
- Mary! - Ginny!
De er ikke dårlige, men heliografi er fremtiden.
- Har du drept disse personene? - Absolutt ikke! De var allerede...
- Oppdelt i biter. - Din ekle, franske laps!
- Jeg gjorde det jeg beordret til. - Beordret til? Av hvem?
- Hvordan ser jeg ut? - Som en som skal bli historisk.
- Ja? - Vi har viktige spørsmål til dr Knox.
Han er ikke her.
Kan De fortelle hvor han befinner seg?
Han holder en presentasjon på Holyrood Palace.
Stram dere opp, menn. Vi skal avlegge kongen et besøk.
God morgen, Willy.
Hun lot deg endelig slippe til!
Nei! Nei...
Men det skjer nok i kveld.
- Jeg kan et triks med tungen... - Takk, William!
- Det kunne ha gått verre. - Om han hadde sovnet tidligere?
- Hva skal jeg gjøre med disse? - Det blåser jeg i. Bli kvitt dem!
Dr Robert Knox.
Kongen ser fram til å se Deres kart over menneskekroppen.
Hold presentasjonen kort, og ikke be ham lese for mye.
Hans Majestet behøver bare å se på bildene.
Dr Robert Knox.
Stopp der!
Jeg krever at De overleverer fotografiene i riksadvokatens navn.
Får jeg minne kapteinen om at jeg er riksadvokaten.
- Hva gjør dere her? - Oppklarer en forbrytelse, sir.
- Hva i all verden snakker De om? - Mord. Den mappen inneholder bevis.
Jeg vet ikke hva han vil bevise, men han gjør yrket vårt til latter.
Det er De, sir, som gjør legeyrket til latter.
Og hvis det fins et snev av sannhet i denne mannens påstander, -
- så kommer vi alle til å måtte betale prisen.
Hans Majestet vil se mitt arbeid. Jeg skal oppfylle hans ønske.
Adjø.
Enten overleverer De bevisene, eller så må jeg arrestere Dem!
Ikke rør dem!
Hvor mange kadavre ble brukt til å lage samlingen?
- Seksten. - Seksten?! Og hvem skaffet dem?
Edinburgh-militsen! Stå stille!
Men for guds skyld!
Unnskyld.
Mr og mrs Hare, jeg arresterer dere begge.
Dere er mistenkt for overlagt drap.
- Vi gjorde forferdelige ting. - Man må forsørge seg.
- Lngen kan klandre oss for det. - Jo, det kan de.
Ja.
Hun kommer til å finne det ut. Hun får vite alt.
Jeg skal ikke lyve for deg. Det er en mulighet.
Utrolig... Jeg kan se overskriften: "Macbeth anklaget for mord."
Du vet visst ingenting.
De har ingen rett til å holde oss her.
Jo, det har jeg! Sett Dem!
- Mrs Hare, nå vil jeg snakke med Dem. - Jeg sier intet.
- Særlig ikke til en presbyterianer. - Jeg er halvt jødisk.
Jeg trakasseres av en hedning!
Hent riksadvokaten. Jeg krever at dere løslater meg umiddelbart.
- Umiddelbart! - Jeg vil snakke med en katolikk!
Enten holder dere munn, eller så skyter vi dere begge!
"McLintoch fra Edinburgh-militsen-
- har pågrepet gjerningsmennene bak de beryktede West Port-drapene."
"Blant ofrene fins mrs Mary O'Toole fra New Town, -
- Tosk-Jamie fra West Port, den fri- gitte slaven John Martin fra London".
- "Mrs Susanna McCorkindale..." - I lovens navn!
- Jeg krever at dere sprer dere nå! - Nå tar vi de jævlene! Kom igjen!
Bli stående.
Drep de jævlene!
Jeg kan ikke leve med dette på samvittigheten.
Jeg må tilstå.
- Når vi er fri, skaffer vi en prest. - Gud kommer aldri til å tilgi meg.
- Jeg må tilstå for myndighetene. - Det er ingen-
- god idé, Willy. Da legger du løkken rundt din egen hals.
Jeg fortjener ikke bedre.
Og du legger løkken rundt min hals.
Og Luckys.
Og Ginnys.
La meg ordne dette.
Så hyggelig å se Dem igjen, kaptein.
Ok. Hva mener du at vi skulle ha gjort?
Seksten tilfeller av overlagt drap.
Det høres alvorlig ut. Har dere noen lik?
Noen øyenvitner? Har dere noen bevis?
Alt fins her.
Kaptein, lord Harrington vil treffe Dem så snart som mulig.
Hans nåde vil også at De tar med dr Knox' mappe.
- Kaptein. Vennligst sitt. - Takk, Deres nåde.
- Sjokolade? - Ja takk.
Borgermesteren og jeg vil vite hvordan det går med saken.
For øyeblikket har jeg mr Burke og mr Hare bak lås og slå.
Når jeg er ferdig med dem, kommer de til å tilstå.
- Men er det virkelig det vi vil? - Unnskyld?
Byen vår er kjent for sine sykehus.
Studenter fra hele verden kommer til våre anatomiskoler.
De har med seg mye penger.
Vi er stolte av vår status og våre tradisjoner.
Det hadde vært synd å ødelegge det med en drapsrettssak.
En drapsrettssak som kan true våre undervisningssykehus' renommé.
Vil De at jeg skal la dem gå fri?
Nei, de skal straffes, men uten en rettergang.
Byen vil vise Dem takknemlighet for hvordan De håndterte saken.
I en så anerkjent by burde militsen ledes av... en major?
Eller rett og slett en oberst?
- Ja visst. - Vær trygg, Deres nåde. Deres nåde.
- Byen kan stole på meg. - Da er saken klar.
Vi tar hånd om den, oberst.
Takk, Deres nåde. Deres nåde.
- Så De mener altså, kaptein... - Oberst.
Oberst?
Hvis en av oss tilstår at han har begått forbrytelsene, -
- så går de andre fri? Det er galskap! Vi er uskyldige!
Ingen tilstår en forbrytelse bare for å gjøre deg populær!
Dette er muligheten for en av oss til å gjøre det rette.
Hva slags mann ville gjøre noe slikt?
Jeg.
Takk, gode Gud.
På ett vilkår.
- Jeg vet hva du gjorde. - Jeg er fryktelig lei for det, Ginny.
Jeg... Jeg forventer ikke at du skal tilgi meg.
Det er så romantisk.
Å tilstå for å redde livet på din elskede.
Det er som Shakespeare.
For aldri har det vært en historie om sådan ulykke-
-som den om Ginny og hennes Romeo.
- Fordømte morder! - Måtte du råtne i helvete!
Heng det svinet!
William Burke fra West Port, tidligere County Donegal, Irland.
Du er dømt for gravplyndring og flere drap.
Har du noe å si før du havner i helvete?
Bare dette:
Jeg gjorde det for kjærlighetens skyld.
Jeg vet at han virket hyggelig.
Og man får vel respektere at han ofret seg for kjærligheten.
Men han drepte alle sammen for penger, og det er ren ondskap.
Takk.
Og resten av dem...
Doktoren havnet i Den nye verden.
Der går jo hva som helst.
Rottefanger!
Fergus utviklet sin "beskyttelse" og solgte livsforsikringer.
Og vår franske venn her, han ble også en liten celebritet.
Han dro tilbake til Paris og fortsatte sitt arbeid.
Kom igjen, skynd deg! Kom hit.
Jeg kan ikke leve uten deg. Du er vakker. Stopp!
- Si "cheese". - Fromage.
Nicéphore er allment kjent som en av fototeknikkens oppfinner.
Lord Harrington red stormen av, men måtte senere gå av-
- etter at oberst Tam McLintochs pikante memoarer ble en storsuksess.
Men den store stjernen var Monros unge assistent, Charles Darwin.
Han skrev en bok som solgte nesten like bra som Bibelen.
Det sto: "Kun den best tilpassede overlever." Beviset på det er Ginny.
Hun kom over sorgen og ble en populær skuespillerinne.
Hun er elendig!
Kanskje ikke. Og våre to helter: William Hare realiserte sin drøm.
Det var bare Hare som fikk det kongelige seglet.
Burke havnet på samme sted som sine offer.
Hvor skal jeg begynne?
Jeg tar føttene.
EDINBURGH UNIVERSITET ANATOMIMUSEUM
NÅTID